Af med jer!
Jeg er beæret...
...over at blive hjulpet-
på denne måde...
...af-
de vigtigste parter...
...i Jarndyce og Jarndyce.
At blive båret i armene-
af en myndling i Jarndyce og Jarndyce.
Under overværelse af selveste Jarndyce fra Jarndyce og Jarndyce.
Hvilken ære.
Vognen var meget ekstravagant.
Jeg... Jeg er ikke rigtigt syg...
...ved De.
Jeg har været... en smule dårlig.
Ude af stand til at overvære retssagen.
Højst usædvanligt.
Meget uprofessionelt.
Det forventes ikke af miss Flite, det forsikrer jeg Dem.
Men...
Min læge svigtede mig gennem et par dage...
...da Krooks anden logerende...
De bærer rettens fortrædeligheder mere roligt, end jeg kan.
De tænker vel ilde om mig?
Den larmende mand fra Shropshire.
Burde jeg bevare min værdighed?
De har ret til at være vred-
men mener De, at det er helbredet værd?
Det er min natur.
Jeg må slås!
Ellers ender jeg som den lille, skøre kvinde der.
Det kan de ikke gøre mod mig.
Jeg kræver retfærdighed!
Den ting, jeg ved, jeg aldrig får, men kræver og kræver.
De vil skamme sig.
Til det sidste vil jeg vise mig i retssalen.
Jeg skal dø der!
Og den dag fortæller jeg dem:
De har indkaldt mig her og sendt mig ud gang på gang.
Send mig nu ud med fødderne først!
Dr. Woodcourt.
Goddag, Gridley, goddag.
Jeg kan ikke tilbyde Dem te...
...eller chokolade...
...her i kanslerretten.
Jeg undskylder, at jeg bringer...
...sådanne emner op.
Jeg...
Jeg har følt kulden her...
...i kanslerretten.
Åh!
Den venligste læge...
Miss Flite, De fik ikke lov at forlade sengen.
Vil De tro, Dr. Woodcourt...
Jeg blev båret i armene-
af en myndling i Jarndyce og Jarn... dyce.
Ada, Rick, giv lægen plads.
Selveste Jarndyce...
Esther?
...fra Jarndyce og Jarndyce.
Hvilken ære.
Der skal måske hentes medicin-
og der var ikke en bid mad i rummet.
Jeg ordner det. - Nej.
Tillad mig.
For hendes skyld.
Ada, vi besøger hende i morgen.
Ja, hver dag, til hun er rask.
Mr Jarndyce...
...fra Bleak House.
Hvad står der her?
Der.
Jarndyce.
Og her?
Barbary.
Her?
Dedlock.
Javel...
Jeg hverken læser eller skriver-
men jeg kan kopiere fra hukommelsen.
Barbary var lady Dedlocks pigenavn.
Jeg kendte hende og hendes søster, da vi var yngre.
Meget yngre.
Da lady Dedlock var på din alder, Esther.
Du minder mig om den tid.
Sikke mængder af juridiske skriblerier, aldeles døde-
den sære gamle mand har derinde,
Aldeles ubrugelige.
Ja.
Dr. Woodcourt?
Jeg vil gerne høre om Deres arbejde i området.
Kommer De til middag hos os snart? - Ja, sir. Tak.
Og tak, fordi De passede på min patient.
Det var venligt af Dem.
Jeg vil sent glemme Deres...
...mildhed.
Har De sovet godt, lady Jane-
på Deres nye pude?
En prægtig pude for en dames hoved.
Tror De, at en anden dame sendte disse?
Det kan vi ikke vide.
For vi kan ikke læse.
Men vi kan gætte, ikke også?
Og...
...vi kan kopiere.
Kan vi ikke?
Hvem er det?
Hvem der?
Krook?
Hvem vil mig noget?
Krook?
Jeg er her!
Åh! Krook.
Noget at sælge? - Sir?
Næ, nej. Ikke noget for mig.
Jeg har set Dem.
De er advokatens mand, ikke også?
Intet at sælge?
Hvad vil De?
De har haft fornemt besøg i dag.
Er De ven med John Jarndyce?
Intet at sælge...
Hvad vil De?
Jeg har set Dem.
De er fra Kenges.
Hvad vil De?
De har et værelse til leje.
Har De ikke?
En død mands.
En lovskrivers.
Jeg vil gerne se det.
Ikke normalt min måde at leve på...
...men måske praktisk nok.
For nu.
Lejlighedsvist logi.
Hvad mener De, lady Jane?
Er han en logerende for os?
Kom, unge mand fra Kenges.
Vil De købe noget?
...behovet for midler er desperat.
Jeg kan aldrig takke min mor nok for hjælpen.
Ikke let for en enke med...
Ja, rig er hun ikke-
og det kan jeg vist ikke ændre.
Ikke hvis jeg fortsætter med at praktisere i London.
Er livet som skibslæge meget mere lukrativt?
Nej.
Jeg vil gerne have erfaringen-
og jeg har set sømændenes lægehjælp.
Jeg har set skibe i Londons havn.
De fortjener bedre end det.
Hvor længe er De væk?
En rum tid, vil jeg tro. Det kan jeg ikke sige.
De vil være savnet.
Af mange, tror jeg, mr Woodcourt.
De vil være i manges hjerter, mens De er væk.
Mange ønsker Dem sikkert hjem.
Hvilken trøst, miss Summerson.
Det skal jeg huske-
hvor jeg end befinder mig.
Jeg begyndte at holde de små kræ-
i en ting, som myndlingene i Jarndyce og Jarndyce ville forstå.
Jeg sætter dem fri, den dag retten giver en dom.
Men de dør i fængslet.
Deres liv er så kort sammenlignet med rettens arbejdsgang-
at hele flokken er død om og om igen.
Vældigt ærgerligt, ikke?
Jeg er glad for, at De er bedre.
Ja!
Helbredt.
Men jeg tænker indimellem, at min retssag varer længere end jeg-
og at jeg en dag bliver fundet her, stiv og livløs-
præcis som mine fugle.
Fortæl miss Summerson deres navne, Gridley.
Vi bruger de samme navne.
Håb, Glæde.
Ungdom.
Fred, Ro.
Liv, Støv, Aske.
Spild, Savn, Undergang, Fortvivlelse.
Vanvid, Død, List, Dårskab.
Ord, Paryk.
Pjalte, Fåreskind.
Plyndre.
Præcedens.
Jargon, Skinke, Spinat.
Min kære!
Kom.
Jeg siger farvel nu. Jeg skal til en forestilling.
Held og lykke, Gridley.
Sig til dem, at jeg snart kommer igen.
Farvel, mr Gridley. Jeg håber...
Jeg beder om rettens forståelse.
Jeg vil nødig trække sagen ud, men jeg må fremlægge alle oplysninger.
Jeg vil gerne protestere, lord.
...indbringe beviser på uredelighed med hensyn til sagens dokumenter.
Er De færdig med Deres indlæg?
Nej, lord.
Tak, mr... - Tangle.
Ikke nu, mr Tangle.
Hvis ikke De har mere at tilføje...
...taknemmelig for Deres evne...
Vi fortsætter høringen tirsdag fjorten dage.
Åh!
De er smukke.
Smukke. Hvem er de fra?
Det er dine.
Ja, min ven.
Fra Dr. Woodcourt, da han var på vej til skibet.
I al hast.
En slagter sagde engang til mig:
Sir, hvorfor spiser De forårslam til 18 pence pundet?
Overrasket sagde jeg:
Min hæderlige ven, jeg kan lide forårslam.
Slagteren insisterede:
Men De betalte ikke for det.
Jeg havde tænkt mig at betale.
Bare jeg havde tænkt mig lammet, som De havde tænkt Dem pengene.
Min kære ven, sagde jeg, det kan ikke passe.
De havde jo lammet, men jeg havde ikke pengene.
Han kunne intet sige.
Anlagde han ikke sag?
Jo, da. Slagtere og bagere, det gør de altid.
Før sendte de fogeden ind, men en af dem-
har været på sit sidste besøg.
Husker De ham, der fulgte mig til Bleak House?
Sådan en klodset mand.
Han hed Neckett, fandt jeg ud af.
Neckett er blevet anholdt af fogeden deroppe.
Han vil ikke gøre skade på solskinnet nogensinde igen.
Mm...
Han efterlod tre børn.
Ingen enke.
Necketts profession er upopulær-
så de små Necketter har det svært.
Mm.
De bidske er bidt, kunne man sige.
Det kan jeg ikke lide, Skimpole.
Manden var nødvendig.
Gør vi mænd som ham nødvendige-
ved vores fejl, uheld eller manglende viden om verden-
må vi ikke hævne os på dem.
Der var ingen skade ved hans profession.
Han brødfødte sine børn. Jeg vil gerne vide mere.
Ved du, hvor han boede?
Et besøg i fogedens fæstning vil kunne give dig et svar.
Så går vi derhen.
Vi leder efter en hørkræmmer.
Hed han Blinker?
Blinder, mener jeg.
Det er da ikke et sted for børn.
Det er almindeligt for London.
Ikke det værste sted.
Det er herovre, sir.
Javel.
Da han flyttede ind, kendte jeg ikke hans arbejde.
Og da jeg fandt ud af det, opsagde jeg ham.
Det er ikke hæderligt at være fogedens mand.
Og de andre logerende kunne ikke lide ham.
De fleste her har meget imod det.
Men jeg kunne ikke smide ham ud.
Jeg havde kun arbejdet imod ham.
Og han gjorde vel, hvad han måtte.
Det er da noget at gøre det.
Er det rummet?
Nej, nej. Her er det.
Er børnene låst inde?
For sikkerhedens skyld.
Tom?
Det er mrs Blinder.
Hvor er Charley, Tom?
Ude at vaske.
Ved du hvor?
Smallweeds.
Er Charley en ældre bror?
Søster. - Charlotte. Kaldt Charley af faren.
Er I bange heroppe alene?
Når det bliver mørkt, tænder lamperne i gården og lyser herop.
Hvor gammel er Charley?
13.
Det sted, hvor pigen er... Kan vi hente hende der?
Det er mr Smallweeds hus.
Pengeudlåneren. Der er ikke langt.
Jeg går derover.
Hvor er det?
Gennem gården og drej den vej.
Hvad vil De med Charley Neckett?
Det behøver De ikke tænke på, mr Smallweed.
Hun arbejder for mig. Jeg betaler hende.
Ikke tænke på?
Hun spiser for meget.
Vi burde give hende fast løn.
Nej.
Hun ville kræve seks pence pr. Dag-
og jeg gør det for mindre.
Er du sikker?
Charley, hun er i vandet, vandet
Charley, hun er i vandet
Stille, din skvadrende heks!
Uh!
Judy, træk mig op.
Åh, mine knogler.
Hvem skal gøre Charleys arbejde?
Mr Jarndyce tilbyder Dem vel kompensation.
Mr Jarndyce?
Jarndyce og Jarndyce?
Hvad vil mr Jarndyce med Necketts datter Charley?
Noget med hendes far, velsagtens.
Jeg ved det ikke.
Må jeg nu se pigen?
Hent hende herind, Judy.
Charley!
Mor døde, da Emma blev født-
og far sagde, jeg skulle være mor for hende og Tom.
Så det har jeg prøvet.
Jeg ordnede rengøring og tøjvask hjemme.
Sådan lærte jeg det, forstår De.
Arbejde du ofte?
Så ofte jeg kan.
For pengenes skyld.
Kan hun fortsætte sådan? - Det tror jeg bestemt, sir.
Hun er så kvik, som man kan være.
De har småt med penge, så...
Jeg opkræver ikke husleje lige nu.
Nogle mennesker vil ikke hyre mig, fordi får var fogedens mand-
og andre betaler mindre, fordi jeg skal være taknemmelig.
Mrs Blinder-
må jeg tale med Dem?
Naturligvis, sir. Denne vej.
Det er herligt at se, hvordan tingene arter sig.
Jeg ville før have sagt: Bring mig Necketts hoved på et fad.
Men hvad viser det sig nu?
At jeg har sørget for arbejde til en værdigt trængende.
Jeg har været hans velgører-
så han har kunnet opfostre sine børn ordentligt-
med imponerende sociale dyder.
Jeg bliver helt stolt af at have været Necketts mæcen.
Jeg får tårer i øjnene.
Hvad laver hun her?
Hvorfor er hun hernede?
Er du drengen i avisen?
Drengen, som jeg har læst om?
Som vidnede ved ligsynet?
Der, hvor betjenten tog mig hen? - Ja.
Du hedder Jo, ikke?
Jeg ved ingenting.
Du kendte manden, som døde.
Jeg ved ikke, hvad han hed. Ingenting!
Så han syg ud?
Fattig?
Som du?
Ikke så slemt som mig.
Kendte De ham?
Hvor vover du!
Hør...
Vær ikke bange.
Du skal vise mig de steder, hvor han kom.
Hvor han arbejdede.
Jeg betaler dig.
Flere penge, end du nogensinde har haft.
Gå du forrest.
Tal ikke, medmindre jeg spørger.
Gå bare.
Gå du nu blot.
Jeg følger med. Gå blot.
Det er her, han hentede arbejde.
Sit skriveri.
Herren, som ejer det, har givet mig en skilling.
Da betjenten smed mig ud.
Hvorfor gav han dig penge?
Hvad har du fortalt ham?
Intet. Jeg har intet at fortælle.
Han så, at jeg græd.
Jeg har aldrig grædt før.
Aldrig.
Det var ham den anden.
Spurgte om alt muligt.
Måden, han så på mig på.
Hvem?
Ham den gamle.
I sort habit og strømper.
Godt så.
Næste sted.
Tak, mr Guppy.
Hvilket værelse var hans?
Det bageste.
De kan ikke se det herfra.
Vi kunne gå om i gyden?
Nej.
Der så jeg ham ligge.
Han var god ved mig.
Af sted.
Hurtigt.
Det er den der.
Den nye.
Der, hvor rotten løber. Kan De se?
De gravede ikke særligt dybt.
De trådte på den for at få den ned.
Jeg kunne feje det rent, hvis jeg kunne komme ind.
Det er nok derfor, der er låst.
Der er altid låst.
Hold dig væk.
Er det indviet jord?
Er det velsignet?
Det ved jeg ikke.
Her.
Fortæl ingen om det her.
Her.
Spurven har fundet sig et hus-
og svalen en rede, hvor hun kan lægge sine unger.
Selv Dit alter, hærskarernes Herre, min konge og min Gud.
Salige er de, der bor i Dit hus.
De vil altid prise Dig.
Salig en den mand, hvis styrke ligger hos Dig-
i hvis hjerte Dine veje findes-
og som i elendighedens dal finder en brønd...
...som fylder vandhullerne.
De går fra styrke til styrke-
og til Gud fremkommer hver og en af dem i Zion.
Du hærskarernes Herre, hør min bøn.
Lyt, Du Jakobs Gud.
FÆLDER OG MINER
De, som har den frækhed at færdes på dette areal-
bliver straffet med en alvorlig, privat irettesættelse-
og retsforfulgt med stor iver.
Laurence Boythorn.
De er ikke alvorlig, mr Boythorn?
Hvert et ord.
Kunne jeg træne den, havde jeg købt en løve.
Sir Leicester Dedlock kunne jo komme ud og løse sagen ved duel.
Jeg vil møde ham med ethvert tænkeligt våben.
Så alvorlig er jeg.
Hvad der fik den utrolige kvinde-
til at gifte sig med den træmand af en baronet fatter ingen.
Chesney Wold er et gravkammer-
ikke et hjem for en dame.
En byge, sagde jeg?
Jeg burde vide bedre.
Fryser du? - Ja.
Lady Dedlock.
Jeg har sendt bud efter vognen. Det varer ikke længe.
Jeg håber, De benytter den, mr Jarndyce.
De er meget venlig, lady Dedlock.
Jeg er overrasket og æret over, at De husker mig.
Jeg tror, De kendte min søster. For så længe siden.
Gennem min ven, Boythorn.
I havde noget sammen engang.
Hun og jeg havde intet til fælles.
Vi var uenige.
Vi gik hver vores vej.
De er klar over, at hun er død?
Det hørte jeg, helt tilfældigt.
Hun levede et tilbagetrukket liv i en del år.
Jeg er ked af, at tvisten med sir Leicester gør det svært-
at tage ordentligt imod Dem.
Vi er ikke i stand til at genoptage vort venskab.
Det forstår jeg skam.
Deres myndling, som De skrev om til Sir Leicester?
Han kunne ikke hjælpe på nogen måde.
Er han afsat?
Han er i London, hvor han overvejer en juridisk karriere.
Jeg tænker, at dette er miss Clare?
Ja, Ada.
Lady Dedlock.
Er det den unge dame?
Miss Summerson er min værge og min alene.
Jeg står ikke til ansvar for lordkansleren i hendes sag.
Har miss Summerson mistet begge sine forældre?
Ja.
De er heldig med Deres værge.
Endelig kommer vognen.
Det er blevet meget koldt.
Jeg sender den til Dem straks.
Tillad mig, lady Dedlock.
Er I to?
Jeg er deres kammerpige, lady. De ville se deres tjener.
Jeg troede, De mente mig.
Det gjorde jeg.
Læg tæppet om mig.
Jeg får brug for...
Min frue er meget fornem.
Også jeg.
Kender jeg dig?
Jeg hedder Charley, miss.
Åh ja, Charley, du har ret.
Jeg er Deres julegave, miss.
Julehilsner fra mr Jarndyce.
Jeg kan sige, at Tom går i skole nu.
Han har det godt, og lille Emma er hos mrs Blinder.
Mr Jarndyce ordnede det, mens De var i Lincolnshire, miss.
Jeg er Dem meget taknemmelig-
og jeg prøver at være en god stuepige.
Åh ja, Charley, det bliver du.
Godnat, miss.
Godnat, Charley.
Giv mig det!
Esther?
Esther, jeg har vigtige nyheder.
Du aner ikke hvor vigtige.
Charley, gå ind i stuen lidt.
Ja, miss. Farvel, miss Ada.
Esther...
Det er Richard.
Vi er meget unge, og måske er det tåbeligt-
men han siger, at han elsker mig-
og jeg elsker ham.
Det gør jeg, Esther. Jeg elsker ham.
Han siger det samme.
Vi vil altid elske hinanden. Jeg er så glad.
Vi vil forlove os.
Det kan vi da godt, ikke?
Da jeg først lagde planer for jer begge-
forestillede jeg mig, at engang i fremtiden-
kunne I måske opdage, at I var enige om at gå gennem livet sammen.
Jeg så...
Jeg ser mange grunde til at gøre det.
Men jeg så det som fremtid.
Om en god tid.
Vi har fremtiden i tankerne, sir.
Jo, det er godt tænkt...
Jeg kunne sige, at I ikke ved, hvad I vil endnu-
og at meget kan ske, der vil ændre jeres planer-
men det vil jeg ikke gøre.
Jeg går ud fra, at om et par år er I stadig i hinandens hjerter-
sådan som I er det i dag.
Jeg vil bare sige, at ændrer I jer-
og finder, at I som voksne føler jer mere som fætter og kusine-
end I gjorde som børn...
Tilgiv mig, Rick, du er uden tvivl mand nok.
Men skulle det ske-
håber jeg, at I vil betro jer til mig igen.
Det ville ikke være urimeligt eller ualmindeligt.
Jeg er kun jeres ven og en fjern slægtning.
Jeres værge, ja. Men uden nogen magt over jer.
Jeg vil gerne nyde jeres tillid.
Ikke mere.
Jeg håber ikke, jeg mister den.
Jeg er sikker på, at jeg taler for Ada også-
når jeg siger, at De har den største magt over os.
De har vores respekt, taknemmelighed-
og vores hengivenhed.
Vi lytter til Deres råd.
Jeg betragter Dem som min far.
Men vi ved, at vi aldrig vil føle anderledes for hinanden.
Kærlighedens vedholdenhed er god.
En prægtig ting. Men Rick... - Har De kendt den, sir?
Men den er intet uden vedholdenhed i alle aspekter af en mands liv.
Er jeg ikke vedholdende?
Richard...
Intet kan opnås ved at arbejde på det i ryk.
Det har aldrig været min mening. - Det ved jeg.
Jeg har endnu ikke haft tid til at opnå noget!
Du må give dig tid. Det er netop min pointe!
Fætter John, vi vil altid føle det samme.
Måske skulle vi tale mere om det her, Richard.
Det ville være rart, sir.
Det er ikke Richards skyld. Han er jo født ind i den retssag.
Som at fødes i et ufærdigt hus.
Forstår du, Esther?
Det er som et hus, hvor trappen slutter halvvejs oppe-
og man ved aldrig, om den bliver færdig-
og man tror, at alle huse er sådan. Ja, hele verden.
Alt venter, og intet er til at regne med.
Det er svært at falde til ro sådan.
Du har lagt alt det bag dig.
Det burde Richard også.
Han kan regne mr Jarndyce-
og med dig.
Og mig. - Det ved han.
Men han er utålmodig af natur.
Han har så travlt med alting.
Men han er så kærlig.
Så utroligt kærlig.
De er meget hård ved mig, sir.
Jeg kan aldrig gengælde Deres venlighed-
og jeg ved, at jeg ikke ville trives uden Deres hjælp.
Du skal trives endnu bedre.
Du skal trives med dig selv.
Undskyld jeg siger det, sir-
men det ved jeg bedst selv.
Det tror jeg ikke.
Husk, at du har brugt dine midler-
og at den kurs, du vælger nu, bliver den endelige.
I realiteten, ikke i fantasien.
Jeg har måske brugt mine midler... - Og mere til.
Jeg har undskyldt, sir!
Men mine aktuelle midler er ikke med sikkerhed alt, jeg har.
For Guds skyld, sæt ikke din lid til den forbandelse.
En retssag? I kanslerretten.
Så hellere tigge og dø! - Sig hellere, hvad De mener.
At De har opgivet mig, og at De råder Ada til det samme.
Det mener jeg ingenlunde, Rick.
Sæt dig nu ned.
Jeg vil gifte mig med hende.
En dag.
Jeg skal forsørge os.
Jeg gør det selv.
Lad os give hinanden hånden.
Jenny Hallquist www.broadcasttext.com